![MoaL](https://www.ifokus.se/u2/ad35f3802f2e0d03c6eb847dd2c23ad1/avatar/20180518-232126.jpg)
Ömsning
Nödvändig men känslig tid för alla eremitkräftor.
En Coenobita clypeatus som behöver ömsa; Han saknar alla tippar på benen. Väldigt vanligt att se när man exempelvis köper eremitkräftor på djuraffär.
Visste du att eremitkräftor måste ömsa?
Den största anledningen till att många eremitkräftor tyvärr dör hos sina ägare är att de inte har fått rätt förutsättningar till att ömsa ordentligt.
Att din eremitkräfta ömsar innebär att den växer, precis som spindlar, skorpioner, vandrande pinnar och alla andra leddjur. En ömsning är ingenting som ett leddjur kan strunta i eller hoppa över en gång eller två. Skjuter de upp ömsningen för länge så kommer de oundvikligen att dö. Har de fel förutsättningar kan de ändå försöka ömsa, men risken är tyvärr mycket stor att de dör. Se alltså till att din eremit har bra ömsningsvillkor.
Rätt förutsättningar innebär bland annat att eremitkräftor alltid ska ha ett djupt bottensubstrat bestående av sand eller mullblandad sand.
- Till eremitkräftor i storleken tiny/small ska bottensubstratet vara minst 10 cm djupt.
- Till eremitkräftor i storleken medium/large ska bottensubstratet vara minst 15-20 cm djupt.
- Till eremitkräftor i storleken jumbo ska bottensubstratet vara minst 20-35 cm djupt eller djupare.
Ju djupare, desto bättre för eremitkräftan. De brukar oftast gräva ned sig ända till botten för att ömsa, så det kan aldrig bli för djupt.
Hur ofta ömsar de?
Eremitkräftor brukar ömsa minst en gång var 12-18 månad, men det är olika beroende på vilken storlek de är, hur de mår och ifall de saknar någon kroppsdel. Ifall de saknar klor, ben, ögon eller antenner så kommer de att ömsa betydligt tidigare, och efter ömsning så har de fått tillbaka den saknade kroppsdelen. Exempelvis en av mina eremitkräftor som förlorade ett ben under en ömsning, grävde åter ned sig efter två och en halv månad och kom upp, nyömsad och med alla ben på plats, efter ett par veckor.
Eremitkräftor i storleken:
- Tiny och Small ömsar flera gånger per år.
- Medium ömsar 1-3 gånger per år.
- Large ömsar ungefär 1-2 gånger per år.
- Jumbo ömsar 1 gång per 12-18 månader.
Tecken på nära öms
Det finns vissa tecken att se på en eremitkräfta ifall de snart ska ömsa:
- Innan eremitkräftor ska ömsa börjar de dricka betydligt mer än vanligt. Ganska långt in i skalet kan man se en beige/grå/brun/svart "blåsa" innan ömsning. Färgen är olika beroende på art. I den lagrar de näringsämnen och vätska som används för att trycka sönder exoskelettet under ömsning så att det släpper från det nya exoskelettet.
- Ifall det saknas kroppsdelar kan man se nya vita/genomskinliga gelélemmar växa ut innan ömsning.
- Precis som på ormar kan eremitkräftan bli blekare och få en gråvit hinna över ögonen som får dem att se dimmiga ut. Detta är dock inte ett särskilt vanligt symptom.
Innan de ska ömsa kan de bli mindre rörliga och lite slöa. De dricker och äter mer än vanligt för att få i sig mycket vätska och näring - bland annat kalcium och protein - för att få en lyckad ömsning. När tiden är inne börjar de gräva, och det är här det djupa bottensubstratet är viktigt. Eremitkräftor ska nämligen ha möjlighet att gräva ned sig totalt, så att de får helt mörkt och kan vara ostörda. Merparten av det ömsade exoskelettet äts upp av eremitkräftan för att få i sig det kalk och kitin som deras gamla exoskelett innehåller.
"En ömsning", d v s tiden från att de gräver ned sig till att de kommer upp igen, kan ta allt mellan ett par veckor och ända upp till över ett år. Du ska absolut inte gräva runt och störa eremitkräftan, den kommer upp när den känner sig redo. Oftast brukar en ömsning ta mellan en och två månader. Det kortaste jag hittills har varit med om är 20 dagar.
Detta var en Coenobita compressus som var i stort behov av en ömsning, vilket syns på hela kroppen, ögonen och kroppspråket. Tyvärr fick jag hem henne för sent och hon dog under sin ömsning på grund av dålig tidigare skötsel.
Stressa av
Ibland kan eremitkräftor gräva ned sig utan att ömsa. Särskilt nyinköpta eremitkräftor kan gräva ned sig, och det gör de för att stressa av och känna sig trygga och skyddade. Låt dem vara nedgrävda så länge de vill, de kommer upp så småningom. Andra anledningar till att en eremitkräfta gräver ned sig kan vara att det är för varmt eller torrt i akvariet/terrariet. Se till att deras luftfuktighet, bottensubstrat och värme håller de förhållanden som eremiterna mår bra av.
ISO - Ja eller Nej?
Det finns de som väljer att placera sina eremitkräftor som ska ömsa i så kallad ISO - alltså i ett isoleringsakvarium. Detta gör de för att ingen annan eremitkräfta ska kunna störa eller till och med döda den som ska ömsa. Det finns både för och nackdelar med detta. Fördelarna är redan nämnda här ovan. Nackdelen är att det är väldigt stressande för eremitkräftor att bli flyttade, och på HCA brukar man anse att det är bättre att låta eremitkräftorna ömsa i sitt vanliga akvarium, tillsammans med de andra eremitkräftorna. Har man tillräckligt djupt bottensubstrat samt tillgodoser eremiternas proteinbehov så är det sällan någon risk att de gräver upp eller dödar den som ska ömsa.
Ömsa på ytan
Det finns eremitkräftor som försöker sig på en så kallad "surface molt", det vill säga att de försöker ömsa ovan jord istället för nedgrävd. I vissa fall lyckas de och överlever, men risken är tyvärr stor att de dör.
Många gånger är dessa eremitkräftor sådana som inte har möjlighet att gräva ned sig på grund av för grunt bottensubstrat, men ibland, om än sällan, händer det att eremitkräftor gör detta trots att de har gott om bottensubstrat att gräva i. Ingen vet säkert varför de gör på detta vis.
Om man skulle få en eremitkräfta som försöker sig på detta konststycke, så måste ni täcka över den med exempelvis en mörk kruka, en övertäckt avkapad 2litersflaska, eller någonting liknande som hindrar andra eremitkräftor från att störa den ömsande eremitkräftan, och som gör att den ömsande eremitkräftan är i fullständigt mörker. Det är bevisat att totalt mörker stimulerar hormoner som hjälper eremitkräftan att komma igång med och igenom ömsningen.
En annan sak ni måste göra för en ytömsande eremit är att hålla väldigt hög luftfuktighet. Detta för att exoskelettet ska lossna så lätt som möjligt. Trots att de redan har vätska mellan det nya och det gamla exoskelettet så blir eremiten lättare uttorkad när de är i värmen ovan jord, än när de är nedgrävda i en fuktig håla under sanden.
VIKTIGT! En ytömsande eremitkräfta ser död ut, och hänger ut ur skalet. Eremitkräftor trycker nämligen av sig exoskelettet som slutligen faller ut framtill, medan eremitkräftan ligger kvar inne i skalet och väntar på att dess nya exoskelett ska hårdna såpass att den kan äta upp det gamla. Rör inte vid den eller släng bort den om du inte känner att eremitkräftan luktar illa (död).
Utfodring före och efter
Innan ömsning ska man mata med Foder som innehåller mycket protein, kalcium, kitin och fett.
Exempel: Kött, räkor med skal, fisk (gärna lax), äggula + äggvita, avokado, kokosnöt, nötter och fröer (skalade), och så vidare.
Som kalcium kan du ge krossade ostronskal, krossade äggskal, "cuttlebone" - alltså sepiaskal (finns på fågelsektionen på djuraffären), med mer. Eremitkräftor behöver också kitin för att utveckla sitt nya exoskelett, och detta får de genom att äta exempelvis räkor med skal samt insekter. Skaldjurs och insekters hårda "hud" innehåller kitin.
Efter ömsning ska man mata med Foder som innehåller mycket vitaminer och mineraler, så att deras system börjar fungera ordentligt igen efter fastan och ömsningen under jord.
Exempel: Nyttiga frukter, grönsaker och dylikt, som papaya, mango, kokosnöt, alger, med mer.
Efter öms
Efter en ömsning kan din eremitkräfta se helt annorlunda ut än innan den grävde ned sig. En eremitkräfta som var mörkgrå/brun kan helt plötsligt vara ljusgrå, och liknande färgförändringar, se nedan.
Coenobita compressus före öms; blek färg och avsaknad av det bakre vänstra benet.
Samma Coenobita compressus efter öms; mörkare färg och alla ben på plats.
_Samma Coenobita compressus efter ytterligare en ömsning.
_
_
Coenobita brevimanus före öms; jämför färgen med nästa bild._
_Samma Coenobita brevimanus efter öms; betydligt djupare purpurfärg.
_
Andra tecken som du kommer att lägga märke till hos en nyömsad eremitkräfta är att du plötsligt tydligt ser deras behåring. Likaså kommer du att upptäcka deras sylvassa "naglar" som ser ut som svarta nålspetsar längst ut på bentipparna. Dessutom så kommer du säkert att observera hur otroligt blanka och klara ögon en nyömsad eremitkräfta har. Bilder på allt detta finns här nedan:
Sylvassa "naglar"/"klor"
_
Ännu en bild._
Här ser ni tydligt de blanka ögonen och behåringen på en av mina nyömsade eremitkräftor. Coenobita rugosus.
Källa:
HCA
+ Egna erfarenheter
Mvh,
Moa
Sajtvärd på Eremitkräftor och Snäckor
- Redigerat 6/4/21, 3:34 PM av Niklas
![morrigan](http://ifokus-assets.se/uploads/175/17573791324cbf3839668c97aac066fb/234-the-raven-corvus-corax-q75-445x500.jpg)
jättebra artikel.
det jag skulle vilja lägga till är att vid ömsning (speciellt "ovan jord") kan man tro att kräftan dött, de lealösa delarna hänger utanförskalet och det ser inte särskilt kul ut. det är något man kan varna för.
man skulle kunna nämna hur man ser skillnaden på en döing och en som ömsar
![MoaL](https://www.ifokus.se/u2/ad35f3802f2e0d03c6eb847dd2c23ad1/avatar/20180518-232126.jpg)
Tack för tipset, jag har lagt till ett stycke om det i artikeln nu.
Mvh,
Moa
Sajtvärd på Eremitkräftor och Snäckor